Constructivisme

= = = = toc = = =INTRODUCCIÓ = Si el cognitivisme es basa en l’estudi dels processos interns involucrats en l’adquisició del coneixement i quina és la seva funció en aquesta adquisició, el constructivisme suposa anar un pas més enllà en considerar que en el procés d’adquisició del coneixement hi intervenen també processos externs a l’individu. Els paradigmes, models i teories anteriors donaven un paper passiu a l’alumne i aquest esdevenia un receptor d’informació o bé, tot i considerar l’alumne actiu, aquest construïa el coneixement a través de processos interns. Un dels punts centrals de la teoria constructivista recau, precisament, en atorgar-li un rol actiu a través del qual ell mateix construeix el seu propi aprenentatge. En aquesta construcció del coneixement adquireix una importància clau l’experiència ja que a través d’ella és des d’on l’alumne crea esquemes mentals que s’aniran transformant. Els autors més representatius del constructivisme són Piaget, Vygotsky, Ausubel i Bruner.

=CARACTERÍSTIQUES DIFERENCIALS DE LA TEORIA = Es poden definir els principis del constructivisme tal com es descriu a continuació:
 * El coneixement es construeix.·
 * La realitat es troba a la ment.·
 * Hi ha múltiples perspectives del món.·
 * El coneixement es construeix a partir de les interaccions amb el medi ambient.·
 * El coneixement es troba indexat en contextos rellevants.·
 * El coneixement no es pot transmetre.·
 * La construcció del coneixement s’estimula per una qüestió de necessitat o desig de saber.·
 * El significat es negocia de forma social.·
 * El significat i el pensament es distribueixen entre la cultura i la comunitat en què vivim i les eines que utilitzem.·
 * No tot el significat es crea de la mateixa manera.

=<span style="background-color: #ffffff; color: #0000ff; font-family: 'Palatino Linotype','Book Antiqua',Palatino,serif;">OBJECTIUS EDUCATIUS QUE ES PLANTEJA = <span style="background-color: #ffffff; color: #000000; display: block; font-family: Arial,Helvetica,sans-serif; font-size: 16px; text-align: justify; text-decoration: none;">Podríem dir que l’objectiu últim del constructivisme és assolir un aprenentatge significatiu. Per tal d’arribar-hi és important potenciar la construcció d’interpretacions personals de la realitat basades en la pròpia experiència i en les relacions amb l’entorn i provocar conflictes cognitius a l’alumne per aconseguir que assumeixi responsabilitat sobre el seu aprenentatge.

=<span style="background-color: #ffffff; color: #0000ff; font-family: 'Palatino Linotype','Book Antiqua',Palatino,serif;">ROL DE L'ESTUDIANT I INTERACCIÓ ENTRE ELLS = <span style="background-color: transparent; color: #000000; display: block; font-family: Arial,Helvetica,sans-serif; font-size: 16px; text-align: justify; text-decoration: none;">Per tal d’assolir els objectius educatius citats anteriorment i seguint Jonassen (2003), des del constructivisme es considera que l’estudiant ha de tenir els següents trets:
 * <span style="background-color: transparent; color: #000000; display: block; font-family: Arial,Helvetica,sans-serif; font-size: 16px; text-align: left; text-decoration: none;">Actiu: l’estudiant es compromet amb el procés d’aprenentatge a través d’un processament conscient de la informació del qual és responsable.
 * <span style="background-color: transparent; color: #000000; display: block; font-family: Arial,Helvetica,sans-serif; font-size: 16px; text-align: left; text-decoration: none;">Constructiu: l’estudiant equilibra el seu coneixement adaptant-hi noves idees per donar sentit a alguna discrepància.
 * <span style="background-color: transparent; color: #000000; display: block; font-family: Arial,Helvetica,sans-serif; font-size: 16px; text-align: left; text-decoration: none;">Col·laboratiu: treballa en comunitats d’aprenentatge i construcció del coneixement. Així, s’aprofiten les habilitats dels altres i s’aporta suport social, es modelen i s’observen les contribucions de tots els membres de la comunitat.
 * <span style="background-color: transparent; color: #000000; display: block; font-family: Arial,Helvetica,sans-serif; font-size: 16px; text-align: left; text-decoration: none;">Intencional: l’alumne intenta aconseguir els seus objectius cognitius de manera activa i intencional.
 * <span style="background-color: transparent; color: #000000; display: block; font-family: Arial,Helvetica,sans-serif; font-size: 16px; text-align: left; text-decoration: none;">Conversacional: els estudiants es beneficien de pertànyer a comunitats en què es construeix coneixement.
 * <span style="background-color: transparent; color: #000000; display: block; font-family: Arial,Helvetica,sans-serif; font-size: 16px; text-align: left; text-decoration: none;">Contextualitzat: les activitats d’aprenentatge s’emmarquen en tasques significatives del món real o simulat a través d’un entorn basat en algun cas o problema.
 * <span style="background-color: transparent; color: #000000; display: block; font-family: Arial,Helvetica,sans-serif; font-size: 16px; text-align: left; text-decoration: none;">Reflexiu: l’alumne articula el que ha après i reflexiona sobre els processos i decisions implicats en aquests.

=<span style="background-color: #ffffff; color: #0000ff; font-family: 'Palatino Linotype','Book Antiqua',Palatino,serif;">ROL DEL DOCENT I RELACIÓ DOCENT-ALUMNE = <span style="display: block; font-family: Arial,Helvetica,sans-serif; font-size: 130%; text-align: justify;">Si en les teories clàssiques de l’aprenentatge el paper del docent era el de transmissor de coneixement, sota la perspectiva constructivista passa a ser un facilitador de coneixement. Ha d’actuar com a guia per tal que els alumnes siguin capaços de construir el seu propi coneixement i estimular un compromís cognitiu. Les característiques que ha de posseir són les següents:
 * <span style="font-family: Arial,Helvetica,sans-serif; font-size: 130%;">Estimular i acceptar l’autonomia dels alumnes.
 * <span style="font-family: Arial,Helvetica,sans-serif; font-size: 130%;">Utilitzar recursos primaris, físics, interactius i manipulables.
 * <span style="font-family: Arial,Helvetica,sans-serif; font-size: 130%;">Permetre que els estudiants dirigeixin el seu propi aprenentatge, utilitzant diferents estratègies i qüestionant els continguts.
 * <span style="font-family: Arial,Helvetica,sans-serif; font-size: 130%;">Fomentar el diàleg i col·laboració entre els alumnes i entre els alumnes i ell mateix.
 * <span style="font-family: Arial,Helvetica,sans-serif; font-size: 130%;">Estimular la curiositat dels alumnes a través de preguntes àmplies.
 * <span style="font-family: Arial,Helvetica,sans-serif; font-size: 130%;">Estimular la reflexió, creant situacions i experiències significatives.
 * <span style="font-family: Arial,Helvetica,sans-serif; font-size: 130%;">Establir clarament els objectius d'aprenentatge de cada tasca proposada.

<span style="font-family: Arial,Helvetica,sans-serif; font-size: 130%;">En el vídeo següent es poden vaure les diferències entre el rol d'un docent clàssic i el constructvista:

<span style="font-family: Arial,Helvetica,sans-serif; font-size: 130%;">media type="youtube" key="vvPNNfuaQHs?fs=1" height="349" width="425"

=<span style="background-color: #ffffff; color: #0000ff; font-family: 'Palatino Linotype','Book Antiqua',Palatino,serif;">CRITERIS I INSTRUMENTS D'AVALUACIÓ = Més enllà de valorar la quantitat d’informació emmagatzemada pels alumnes, l’avaluació constructivista té en compte els coneixements adquirits durant el procés d’aprenentatge dels alumnes. Adquireix una gran importància la capacitat d’aplicació dels alumnes, el desenvolupament d’habilitats i, en última instància, el canvi conceptual assolit durant tot el procés. Si bé és important que el docent sàpiga com, quan, per què i per a què avaluar, també ho és proporcionar als alumnes estratègies d’autoavaluació que els faci conscients dels canvis que es produeixen en els seus esquemes. Segons el moment en què ens trobem del procés d’aprenentatge podem distingir tres tipus d’avaluació, que ens aportaran diferents informacions:
 * Avaluació diagnòstica: es duu a terme a l’inici del procés i ens serveix per identificar els coneixements previs dels alumnes i detectar les necessitats educatives.
 * Avaluació formativa: s’aplica durant el propi desenvolupament del procés d’aprentatge a través de la realització de diferents tasques.
 * Avaluació sumativa: es duu a terme en finalitzar el procés. La finalitat és conèixer el grau en què s’han complert els objectius educatius plantejats.

=<span style="background-color: #ffffff; color: #0000ff; font-family: 'Palatino Linotype','Book Antiqua',Palatino,serif;">APLICACIONS TIC O PLANTEJAMENTS D'INCORPORACIÓ DE LES TIC = La tecnologia proporciona a l’estudiant accés a la informació necessària per a investigar. D’altra banda, permet la comunicació necessària per que l’alumne pugui expressar les seves opinions i experiències i aquestes puguin ser valorades per un grup més enllà de la pròpia aula. Exemples d’aplicacions com a eines d’aprenentatge constructivista:
 * Xarxes socials: les podem entendre com una continuació de l’aula. El seu caràcter virtual permet ampliar les interaccions entre els alumnes i el docent i proporciona noves eines de comunicació.
 * Wikis: els estudiants hi poden crear la seva pròpia informació després d’haver investigat sobre algun tema. Aquest fet implica que s’hagin d’involucrar activament en la construcció del seu coneixement. Potencien la col·laboració pel fet de pertànyer a un grup i es facilita, així, la creació d’identitat social.
 * Blogs: els estudiant tenen la oprtunitat d’expressar les seves idees sobre els temes que els interessen. Potencien el bon ús de l’escriptura, la responsabilitat i el compromís, la comunicació i la motivació per l’ús de la tecnologia com a eina de construcció del coneixement.

En el vídeo següent podem veure un resum dels diferents aspectes comentats relacionant amb [|l'educació a distància]: media type="youtube" key="4fkBgeFNxm0?fs=1" height="349" width="425"